23.976
FAIJALLA HOMMAT HANSKASSA
Clark Griswold, tulin luovuttamaan vaimoni vanhan auton.
- Sanohan vanhalle bensasyöpölle hyvästi, Russ. - Heippa.
Aika jännittävää, vai mitä?
- Niin mikä? - Uuden auton nouto.
Et millään malttaisi odottaa?
- Terve, Ed. - Hauska nähdä, herra Griswold.
- Miten menee? Rubinhan se oli? - Rusty.
- Katso nyt häntä, ei malta odottaa. - Toitko vaihtoauton?
- Toin. Kaveri vei sen juuri hetki sitten. - Ruvetaan sitten töihin.
Hieman harmitti, kun uusi auto ei ollutkaan täällä vielä.
Matkaamme aamulla Kaliforniaan perhelomalle Walley Worldiin.
- Vai niin. Jännittävää, Clyde. - Clark.
Siinä se on.
- Missä? - Tässä näin, farmarisi.
Isä, tämä ei ole auto, jonka tilasit.
Älä hätäile, Rusty. Ed, tämä ei ole tilaamani auto.
Tilasin nimenomaan antarktisen sinisen Super Sportswagonin.
CB-puhelimella ja vapaavalintaisella ralli-paketilla.
Et siis tilannut metallihohtoista herneenvihreää?
Ei vaan antarktisen sinisen.
Sportswagonin. Tämä ei ole edes oikea malli.
Taidat olla oikeassa, tämä ei ole se auto.
Tämä on uusi perhefarmarien ykkönen. Tämä on...
Rehellisesti sanottuna tämä on hemmetin hyvä auto. Voittaa mennen tullen Sportswagonin, -
mutta haluan, että olet tyytyväinen. Davenport!
- Minä hoidan tämän. - Niin, herra Ed?
Herra Griswold tilasi sinisen Sportswagonin, missä se on?
En tiedä.
Nyt tiedän, miten tässä on käynyt.
Se ei ole saapunutkaan.
Ed, en ole kuka tahansa jokapäiväinen huijattavasi, ymmärrätkö?
Haluaisin nyt antarktisen sinisen Super Sportswagonini, -
jos se ei onnistu, niin vaihdan toiseen liikkeeseen.
Missä vanha autoni on?
Olen aivan yhtä tolaltani kuin sinä, usko pois.
Hae herra Griswoldin auto tänne takaisin!
Saan hankittua farmarisi, ei siinä mitään, -
mutta ongelmana on, että se saattaa kestää kuusi viikkoa.
Minun on sanottava, että jos aiotte ajaa maan halki...
Tämä on auto, jota teidän tulisi käyttää. Perhefarmarien ykkönen.
Saatat vihata sitä nyt, mutta odotahan kun ajat sillä...
En halua ajaa sillä. Haluan vain vanhan autoni takaisin.
En minä sorru tähän. Ei ikinä. Mennään Russ.
- Clark, onko tuo oikea auto? - Ei ole, rakas. Muutin mieleni.
Vanhasta autostamme tehtiin pannukakku.
Oletko tosissasi, että tämä on oikeasti meidän automme, isä?
Mitä oikein kävi? Luulin meidän hankkivan sellaisen pienen urheilu-jutun.
Sportwagon olisi ollut liian pieni. Sitä paitsi tein hyvän diilin tästä.
Sanopahan vaan, kultaseni, että ajamme koko maan halki -
ja usko pois, tämä on auto siihen hommaan.
Miksi se on vielä käynnissä?
Kaikki uudet autot tekevät sitä, hoidan asian.
Saatat vihata sitä nyt, mutta odotahan kun ajat sitä...
Ei ole vielä liian myöhäistä mennä lentämällä. Lomaa on vain kaksi viikkoa.
Ei aleta taas tuota, kultamuruseni.
Monet perheet lentävät. Erityisesti maan poikki kulkiessaan.
Perheloman idea on viettää aikaa yhdessä perheenä.
Koneessa kun laittaa kuulokkeet päähän niin sitä hukkuu omiin maailmoihinsa.
Se on kovin pitkä ajomatka.
Odotan innolla pitkää ajomatkaa. Sinä pääset näkemään lapsia jatkuvasti.
Näen heitä kaksi minuuttia aamulla, kaksi illalla ja ehkä kolme tuntia viikonloppuna...
Jonain päivänä tajuan, että pienokaiseni ovat aikuisia, ja mitä sitten käy?
Ajattelin vain, että olisi helpompaa lentää.
Mikään ei ole hyödyllisempää kuin helppo, Ellen.
Tiedämme sen. Lapset!
Kuka haluaa nähdä matkasuunnitelman?
Pelaamme nyt.
Sammutahan se peli nyt.
Pidätte tästä varmasti. Suunnittelin koko matkan tietokoneelle.
Siten saamme maksimaalisen ajan Walley Worldissa -
menettämättä hienoja paikkoja matkan varrelta.
No niin, siinä olemme me ja tuossa on Walley World.
Jospa katsoisimme ensimmäistä päivää. Kulta, tule katsomaan!
Ja siinä on farmarimme lähdössä Chicagosta.
Rusty, älä viitsi syödä farmaria.
Rusty kiltti, älä viitsi. Tämä on vanha tietokone.
Kiitos, Audrey. Loistavaa.
- Varo, isä, täältä tullaan. - No niin, nyt riittää.
Nyt taidamme olla... Kiitos. Hyvin ammuttu, Audrey.
Miksi emme mene lentäen?
Koska matka sinne on puolet hauskuudesta, tiedät kyllä sen.
Suljin veden, hellan, lämmityksen, oven, soitin poliisille ja keskeytin lehden tulon.
Tilasin ruohonleikkaajan. Muistinkohan laittaa ajastimet olohuoneenvaloihin?
Äläkä unohda postia ja...
- Aja varovasti, Clark! - Muista varoa intiaaneja.
Ole varovainen moottoriteillä.
Olen varmasti unohtanut jotain.
Walley World, täältä tullaan!
- Mukaan, lapset. - Emme me osaa teidän laulujanne.
- Tuo kuulostaa aivan keksityltä. - No kokeillaanpa tätä.
Miten olisi Walley Worldin kansallislaulu?
Aloita sinä.
Niin sitä pitää.
Tätä ette tunne. Lauloimme tätä, kun olitte lapsia. Pidätte tästä.
Mikä täällä haisee?
Russ, jalkasi.
- Eikö tämä ole bensatankki? - On se.
Mene autoon. Korjaan rekisterikilven täältä.
Lapset, katsokaa, St. Louisin Kaari. "Portti länteen."
Se on melkein 200 metriä korkea ja hissillä pääsee ylös saakka.
Se on sama kuin 60 kerrosta.
- Voimmeko mennä sinne? - Emme.
- Mikä joki tuo on? - Se on Mississippi.
Luulen, että menemme väärään suuntaan.
Ei sillä väliä, kunhan pääsemme joen yli.
Mitä oikein aiot?
- Rauhoitu. - Tämä on vaarallista.
Meillä ei ole mitään asiaa tällaiselle seudulle.
- Katselemme Amerikkaa, jota emme ole nähneet. - Sepä hienoa!
Päinvastoin, emme voi vain olla välittämättä näistä asioista.
Katsokaa lapset tuota ahdinkoa.
Opitte arvostamaan mitä meillä on.
Ikkunat kiinni.
Kysyn noilta kavereilta kuinka pääsemme takaisin moottoritielle.
Anteeksi, voisittekohan kertoa kuinka pääsemme takaisin moottoritielle?
- Nussi mutsias! - Kiitos paljon.
Anteeksi.
Kuis menee? Olemme turisteja.
Ihanko tosi?
Arvostaisin todella paljon, jos kertoisit miten pääsen takaisin moottoritielle.
- Ilmaiseksi? - Toki.
Viisi dollaria.
- En minä anna viittä dollaria ohjeista. - Sehän on vain reilua.
Tuossa on kymppi.
Pidä vaihtorahat.
- Näetkös mihin suuntaan osoitat? - Juu.
Hyvä, näetkö tuon talon?
Näetkö kyltin missä lukee Grillikylkeä?
Paskat siitä, et sinä siihen suuntaan halua mennä.
Tuntevatkohan nämä Commodores-joukkuetta?
Aja puoli korttelia eteenpäin ja näet Torinon missä ei ole renkaita.
Autossa istuu serkkuni Jackie.
Sano hänelle olevasi eksynyt. Hän neuvoo miten pääset takaisin.
Et sinä minulta halua kysyä, en edes asu täällä.
- Olen Chicagosta ja vain lomalla täällä. - Kiitos paljon, sinusta oli paljon apua.
Tästä tulee mieleen se, kun menimme Fort Auderdaleen Austin Healylläni.
Olin jo unohtanut koko asian.
Muistatko mitä teimme autossa?
Ihme, ettemme joutuneet onnettomuuteen.
- Haluatko verestää muistoja? - Oletko tosissasi?
- En. - Miksei?
No siksi.
- Lapset nukkuvat. - Odotetaan, että pääsemme motellille.
No odotetaan sitten. Parhaimmat ovat tulleet tien päällä.
Haluatko käydä syliini? Ei taka-ajatuksia.
Odota, ratti.
Noin, nyt se ei ole tiellä.
Mukavasti?
Pääni jäi jumiin.
- Lopeta pelleily, tämä tekee kipeää. - Se on jumissa.
Lopeta tuo.
Arvasin tämän senkin perverssi!
Ratti on jumissa.
- Tuo oli inhottavasti tehty. - Ratti on aivan jumissa.
Olet väsynyt. Sinusta tulee kummallinen, kun olet väsynyt, -
joten etsitään nyt vain se motelli. En halua sinun nukahtavan rattiin.
En ole väsynyt.
Jaksan aivan hyvin vielä ajaa.
Sammuttaisit nyt sen television ja tulisit nukkumaan.
Hyvä on, kulta.
Kaikki ylös. Olemme perillä.
- Voinko pestä selkäsi? - Olen pessyt sen jo.
- Etupuolen? - Pese vain omasi.
Meidän pitäisi varmaan soittaa Catherinelle ja Eddielle, ettemme ole siellä ennen iltapäivää.
Meidän täytyy olla siellä kymmeneltä, tai suunnitelmamme ei pidä.
Kaikki on suunniteltu millin tarkkaan, jotta olemme Walley Worldissa lauantai-aamuna.
Tiedän tämän matkan merkitsevän sinulle paljon ja, -
että haluat meillä kaikilla olevan hauskaa, mutta -
Walley Worldiin on pitkä matka ja -
minusta olisi mukavaa, jos yrittäisit rentoutua.
Ajattelin jo sitä.
- Milloin sinä nämä hait? - Salaisuus.
Ihana ajatus.
Älä juo vielä.
Oletko valmis?
Haluaisin kohottaa maljan.
Rauhalliselle lomalle.
Rentouttavalle lomalle. Uudistetulle rakkaussuhteelle.
Ja yhteiselle ajalle lasten kanssa.
Haluan sanoa jotain.
- Lomalla on ollut huono alku... - Sängyssä taitaa olla jotain vikaa.
Se rauhoittuu kohta.
Minulla on idea. Pidä tätä.
- Mitä oikein teet? - Tehdäänkin näin.
Viime kerrasta onkin aikaa.
- Mikä tuo ääni on? - Mitä täällä tapahtuu?
Ettekö osaa koputtaa?
Anteeksi, luulimme teidän tappelevan.
Ei täällä kukaan tappele.
- On jo myöhä. - Missä äiti on?
Täällä peiton alla. Menkää takaisin nukkumaan.
Nyt heti. Rusty, sänky oli liian pehmeä.
- Outoja tyyppejä. - Todella.
Tällä tiellä Wyatt Earp jakoi oikeutta.
Vaikuttaa hieman likaiselta ja turistimaiselta.
Villi länsi oli likainen. Kaikki ei ole kuten kotona.
Jos olisi, niin mitä järkeä olisi lähteä pois, vai mitä Rusty?
Joo, tämä on mahtavaa.
- Kivaa, ettemme menneet Havaijille. - Niin varmasti.
Lapset, mennään juomaan jotain.
Terve, kaupunkilaiset.
Tervetuloa Branchin saluunaan. Ei tappelua, kiroilua tai revolverisankaruuksia.
Varokaa mitä sanotte kapakoitsijalle. Hän on paha kiroilemaan.
- Kiitos sheriffi. - Järjestyksenvalvoja.
- Anteeksi. - Eipä mitään.
Tuo oli surkea Wyatt Earp. Hänellä on lenkkarit jalassa.
Niin heillä oli tapana. Hei pölhökustaa! Laitahan meille neljä viskiä.
Hei nynnerö, puhun sulle.
Hei märkäkorva, kananjalat liikkeelle!
- Tuo ei ollut kohteliasta. - Se kuuluu asiaan.
Hei kalsarikalle...
Olen kunnossa!
Tuo ei ole hauskaa. Lasten kuulo voi kärsiä.
Sehän näytti aivan oikealta? Luulin, että se oli oikea ase.
- Eikö putoamiseni näyttänytkin aidolta? - Mitä?
- Näytinhän aidolta? - Mitä?
Oletko tyytyväinen? Hän on kuuro.
Oli miten oli, se oli silti mukavaa. Otetaan juotavaa.
Anteeksi, herra.
Catherine käski pysyä tiellä 50.
Ajattelin, että menemme 54:lle ja piipahdamme Liberalissa.
- Miksi? - Mutatalo.
- Mikä se on? - Suurin koskaan rakennettu mutatalo.
Uudisasukkailla ei ollut tiiliä, joten he käyttivät mutaa.
Eivätpä, he käyttivät turvetta.
Niin ja sen loputtua he käyttivät mutaa.
Voisimme jättää sen väliin, minusta Dodge Cityssä oli jo tarpeeksi yhdelle päivälle.
Sitä paitsi Catherine ja Eddie odottavat meitä.
Se on elävää historiaa, mutta jos haluat mieluummin -
nähdä serkkusi, ei se minua haittaa. Mieluummin näen mutakasan kuin Eddien.
- Lopeta! - Mitä siellä tapahtuu?
- Rusty nuolee kättään ja koskettelee minua. - Clark, käske Rustyn käyttäytyä.
- Rusty, käyttäydy! - Audrey ilveilee ja murustaa karkkia.
- Audrey, syö suu kiinni. - Autossa ei syödä!
- Tyhmä. - Jälkeenjäänyt.
Yritän ajaa!
Ajat 130 kilometriä tunnissa!
- Ei tunnu siltä, kulta. - Hiljennä!
Voittaisimme sillä hieman aikaa...
He ovat täällä! Eddie, ala tulla! Voi siitä on niin pitkä aika!
Eddie, näytät mahtavalta!
Tulkaa tervehtimään pikkuserkkujanne.
He ovat kasvaneet ja sinä olet hoikistunut, Catherine!
Muutama uusi suu siunaantunut pesueeseen.
Rusty ja Audrey, tässä ovat Vicki ja Dale.
Tässä on Eddie junior ja hän on Junior -
ja tämä pieni prinsessa on Daisy-Mabel.
- Kuinkas vanha sinä olet? - Hän syntyi ilman kieltä.
Mutta ei hätää, hän viheltää kuin lintu ja syö kuin hevonen.
Käykäähän te näyttämässä vieraille matofarmianne.
Ellen, mennään sisälle. On niin paljon puhuttavaa.
Hieno auto.
- Perhefarmari. - Upea!
- Pidän tuosta vihreästä. - Meillä oli pieniä ongelmia St. Louisissa.
Näytät olevan... Kunnossa.
Tämäkö se on se maatila?
Kyllä, mutta ei varmaan kovin pitkään.
Pankki pörrää perässäni kuin kärpäset tunkiolla.
Tiedän tunteen.
Paskat siitä.
- Kylmä kalja varmaan maistuisi? - Asiaa.
Mulla on poikakaveri ja me kielisuutelemme.
- Kaikkihan sitä tekee. - Mutta iskän mielestä olen kaikkein paras.
- Haluatko madon? - Ei kiitos.
Onko sinulla Pac-Man?
- Ei. - Space Invaders?
Ei.
- Asteroids? - Ei, mutta faijalla on.
Joskus hän ei edes pysty istumaan pytyllä.
Mitä täällä oikein voi tehdä?
Mulla on tällainen pino seksilehtiä.
Hän on upea!
- Haluatko myydä näitä? - En varmasti! Nämä ovat aarteitani.
Käytän niitä paljon.
Miten näitä voi käyttää?
Olen juuri tulossa siihen.
Yksi jätkä opetti mulle tosi makeen jutun.
Harrastatko taskubiljardia?
Eikös meitä ole yksitoista?
Kaksitoista, koska Edna-täti tulee myös.
- Onko hän vielä elossa? - Mikäs pahan tappaisi.
Haluan nähdä Clarkin ilmeen, kun hän kuulee tuosta.
Hän tuli auttamaan, kun Eddien perna repesi ja on ollut meillä siitä saakka.
Hän olisi halunnut palata Phoenixiin jo viime vuonna, mutta Eddie ei päästänyt.
Suoraan sanottuna, ilman Ednan sosiaaliturvaa, emme olisi voineet elää tällä tavoin.
Sinä taidat olla aika kiireinen.
Mitä vielä!
Eddie sanoi, että voin lapsen synnyttyä lopettaa yötyöni.
Millainen paistetaan, Clark?
- Medium, hieman verinen. - Ei vaan sämpyläsi, tumma vai vaalea?
Aivan sama.
Tarvitsetko apua sen kanssa?
Miksiköhän tätä kutsutaan hampurilaislisukkeeksi?
Tämähän on hyvää sellaisenaankin.
Pidän enemmän tonnikalalisukkeesta.
Sinähän se kulinaristi olet.
Ei lihaa?
Sitä saadaan tarpeeksi kotona. Laita siihen ketsuppia.
- Oikeista tomaateista? - Parasta laatua!
Edna-täti! Ruoka jäähtyy!
Tätisi Edna?
Edna-täti, olet edelleenkin niin pirteän näköinen!
- Hei, Edna. Mukava nähdä sinut taas. - Muistathan Clarkin?
Sinähän olet se, joka lähetti minulle hedelmäkakun jouluksi.
Tulin todella kipeäksi!
Voi anteeksi, luulimme, että pidät hedelmäkakusta.
Tykkäätkö sinä oksentaa joka viides minuutti, Claude?
- Clark. - Sitähän minäkin.
Saanko ruokaa, vai pitääkö täällä kuolla nälkään?
Catherine, kerroitko Clarkille ja Ellenille hyvät uutiset?
- Olin juuri kertomassa. - Mitkä hyvät uutiset?
Saatte viedä minut Phoenixiin!
Sikakilpailu?
- Voititko sikajuoksukilpailun? - Joo. Tulin ekaksi.
Tietääkö kukaan tästä?
Kaikkihan sen tietävät.
Älä nyt suutu, mutta maatilallisena olo ei ole niin siistiä.
Ai ei?
Miten siistiä -
tämä sitten on?
Kiva kuulla, että teillä menee hyvin.
Minä sain potkut, kun asbestitehdas suljettiin.
Kaiken lisäksi armeija lopetti invalidieläkkeeni.
Laatta päässäni ei ole kuulemma tarpeeksi suuri.
- Älä kiusaa heitä meidän ongelmilla. - Mitä vielä. Totta kai meitä kiinnostaa.
Miksi et vain pyydä sitä lainaa, koska ei hän tunnu tajuavan vihjettä.
En tahtonut kysyä tätä sinulta, Clark...
- Mutta voisitko lainata hieman rahaa? - Totta kai.
- Paljonko tarvitset. - Tuollaiset 52000 dollaria.
- Lähetäthän shekkejä? - Kyllä minä hoidan sen.
- No niin. Lähdetään. - Näpit irti!
Täytyy mennä.
- Mikä tämä on? - Se on sinulle.
Mikä se on?
- Lahja. - Ei teidän olisi tarvinnut!
Avaa se.
Ei sinun olisi tarvinnut...
- Tosi siistit. - Hiljaa Russ.
- Kokeile niitä. - En halua, että ne likaantuvat.
Minähän sanoin, ettei se pidä niistä.
- Ne ovat upeat. - Tiedän. Viimeksi kun näimme sanoit -
- kuinka paljon pidit minun kengistäni. - Meidän täytyy nyt lähteä.
- Tässä se nyt on. Käytin sen lenkillä. - Koira?
Se on Edna-tädin, nimi on Dinky. Se tykkää katsoa Perhevisaa.
Miten voit pikkukaveri?
Et tavanneetkaan Dinkyä eilen illalla.
Sillä oli maha sekaisin, joten se nukkui ladossa.
Hienoa. Tehdään sille tilaa takakonttiin.
Ei. Istu! Paikka!
- Tässä, pidä hauskaa. - Kiitos paljon.
Katsokaa nyt näitä leipiä.
Lopeta se leikkiminen ja tule syömään!
Katsos tätä, Clark. Suosikkiasi, metvurstia ja juustoa.
Leipäni on aivan märkä!
Ne ovat kaikki märkiä...
Koko kori on täynnä koiran pissiä.
Russ, katso!
Siistiä. Täällä on uima-allas.
Eikö olekin kaunista?
Clark, Dinky pitää käyttää lenkillä ja kylvyssä.
Rusty, hoidatko asian?
- Se puree. - Pure takaisin.
- Haluaisimme kolme telttaa yöksi, kiitos. - Selvä, se on sitten 37 dollaria.
- 37 dollaria kolmesta teltasta? - Ne ovat hienoja telttoja.
Ja hinta sisältää maiseman sekä luonnollisen hauskanpidon.
Tämähän vaikuttaa mukavalta paikalta, täällähän on jopa uima-allas.
Hyvä on.
Täyttäkää tämä.
- Clark W. Griswold... Katuosoite? - Kyllä.
- Mihin te sitä tarvitsette? - Jälkimarkkinointiin.
Haluan päästä heti uimaan. Vaihdetaan uimapuvut...
Iljettävää!
Oletko liian pihi maksamaa hotellista?
Täällä haisee.
Edna, tämä on sinun telttasi.
- Ei tämä kovin romanttista ole. - Eikö?
En usko, että mahdumme molemmat samaan makuupussiin.
Tällä hetkellä olemme yksi.
Kaksi sydäntä lyö yhteen.
Täällä on jokin villieläin.
Tiedän, tulen kohta.
Se on Dinky.
Tapan tuon koiran.
Mitä pidät tästä, kultaseni?
Pienistä murheista huolimatta meillä on ollut todella hauskaa, vai mitä?
Ei.
Mutta jokainen uusi päivä on erikoinen.
Lapset, nyt mennään! Päivä kuluu!
- Pissititkö sen? - Kyllä, se teki tarpeensa Ednan peitolle.
- Hyvä poika. - Apua!
Menkää te auttamaan Ednaa. Minä huolehdin tästä.
- Vedät nahasta! - Huomenta, Edna.
- Sinä seuraavaksi. - Älä luulekaan!
Onko jokin pielessä?
Minä istuin viimeksi Edna-tädin vieressä. Hän haisee koimyrkylle.
Nyt on Audreyn vuoro.
Rusty nukkui alushousuissaan viime yönä.
Eipäs tapella. Kaikki autoon. Lähdemme aivan kohta.
Tai ehkä ette haluakaan nähdä maailman toiseksi suurinta narupalloa, -
mikä on vain neljän tunnin matkan päässä.
Kuuletko tuon kolinan?
- Mistä se tulee? - En tiedä.
Olen yrittänyt selvittää sitä äskeisen lähtömme jälkeen.
Isä, katso taakse.
- Mitä me nyt olemme tehneet? - Pidätkö laukkuani?
Pidä laukkuani!
Terve, konstaapeli, mikä hätänä?
Ulos autosta.
- En kaiketi ajanut ylinopeutta. Kaartelinko? - Suu kiinni, herra.
Jos en olisi univormussa, halkaisisin kallosi revolverini päällä -
ennen kuin ehtisit "poliisiväkivaltaa" sanoa.
Mitä ikinä olenkin tehnyt, voin varmasti selittää sen.
Selitä tämä, paskiainen.
Tiedätkö minkä rangaistuksen eläinrääkkäyksestä saa tässä osavaltiossa?
En tiedä.
Se on varmasti aika kova.
Ette kai usko, että tein tämän tahallaan?
Sidoin sen puskuriin, kun pakkasin autoa.
Tilanne oli hieman sekava, minä taisin vain unohtaa...
Olen todella pahoillani. Minusta tuntuu pahalta.
Miltähän koirasta tuntuu?
Sanoin jo olevani pahoillani. Se oli todellakin onnettomuus.
Ehkä minä voin tämän hyväksyä.
Sääli sinänsä.
Minulla oli lapsena tällainen piski.
Koiraparka. Pysytteli perässä muutaman kilometrin.
Sitkeä rakki.
Odottelinkin jo, milloin sinut pysäytetään.
Olet ajanut jo tuhansia kilometrejä ylinopeutta.
Ei isä ajanut ylinopeutta. Poliisi pysäytti hänet, koska hän unohti...
- Hän ajoi ylinopeutta! - Eikä ajanut.
Russ, kuuntele äitiäsi, minä ajoin ylinopeutta. Ajoin kuin hullu.
Saamme olla kiitollisia, että hän pysäytti meidät.
- Katsokaas... - Tässä hihna.
- Menen poistamaan loput raadosta tieltä. - Kiitos, konstaapeli.
Hauskaa päivänjatkoa.
Tämäkö on sinusta hyvä ravintola? Koirantappaja!
Ruoka on varmasti ihan hyvää.
- Uusi auto, minä otan sen. - Kiitos.
Tarjoilija!
Mitä tapahtui?
Mitä tukallesi on tapahtunut?
- Sinä hikoilet. Punasteletko sinä? - Älä ole hupsu.
- Onko kaikki hyvin? - Totta helvetissä, minulla on hauskaa.
Katso noita vuoria ja hengitä tätä ilmaa!
Vähän iloisempaa ilmettä.
Ei kai meille enää paljon muuta voi käydä?
Luulen pahimman olevan jo ohi.
Tarvitsen meikkilaukkuni. Meidän on mentävä etsimään sitä.
Kaikki luottokorttini ovat siellä.
Ensinnäkin soitin jo pankkiin ja ilmoitin niiden kadonneen.
Toiseksi, emme tule löytämään sitä, koska emme tiedä milloin se putosi.
Kolmanneksi, minulla on omat korttini, joilla on vielä paljon rahaa.
Eipä ole. Annoit 500 dollaria Eddielle -
ja tällä safarilla on kaikki maksanut tuplasti sen mitä arvioit.
Laukussasi ei ole mitään korvaamatonta. Paitsi -
pessaarisi. Voimme vaihtaa sekkejä rahaksi.
Etkö luota minuun?
Ainakin vielä, jos et sido minua takapuskuriin.
Tuo oli ilkeästi sanottu.
JOSSAIN ARIZONASSA - Taidamme olla eksyksissä.
Emmekä ole. Anna minun hoitaa ajaminen.
En usko, että löydät Grand Canyonia tältä tieltä.
- Jeesus sentään, sehän on maailman isoin monttu. - Clark, siivoa suusi.
Tai sanotaan toiseksi suurin.
Isä, en ole nähnyt muita autoja tuntiin.
Suu kiinni, Audrey. Kyllä isä tietää mihin on menossa.
- Kiitos, Russ. - Olet eksyksissä!
- Näin kiertotie-kyltin. - Minä en.
Näin sen silloin kun yrititte äidin kanssa taitella karttaa.
Silloin kun tie on suljettuna, laitetaan iso kyltti, kuten tuo tuossa.
- Nenäni taisi murtua. - Tökkäsin aivoihini.
Kuukautiseni alkoivat.
Taidan kurkistaa konepellin alle.
Audrey, kerää kaikki vaatteet kasaan.
Rusty, etsi ensiapulaukku ja tuo matkalaukut tänne.
Mihin voin mennä vessaan?
Etsi pensas.
Hyppäsimme tällä ainakin 45 metriä!
Ei se ole mikään ylpeilyn aihe.
45 metriä...
Ellen, auta minut ulos täältä!
Pysy autossa, täällä on kuuma ja vaarallista.
Sinä et määrää mitä minä teen ja mitä en!
Ei olisi ikinä pitänyt lähteä matkaanne, olisi pitänyt mennä lentäen!
Ja hän, hänellä ei saisi olla edes ajokorttia!
Hänen pitäisi olla telkien takana!
Istu alas ja suu kiinni!
Jos liikahdatkin penkiltä niin naamasi aukeaa!
Rusty, tule tänne ylös!
Minä lähden patikoimaan tiellepäin etsimään huoltoasemaa.
Haluan sinun jäävän tänne huolehtimaan asioista.
- Pärjäätkö sinä? - Totta kai.
En ole vielä oikein ehtinyt puhua sinulle kuin mies miehelle.
No olen ollut mies vasta muutaman päivän.
Niinpä. Sinä kasvat niin hemmetin nopeasti.
Olen käyttänyt viimeiset 15 vuotta kehittäen uusia ja parempia lisäaineita.
Olen tainnut menettää aika paljon.
Ensin en halunnut pitää tätä lomaa, -
mutta nyt olen iloinen, että otin.
Olen saanut viettää aikaa sinun ja...
- Audrey. - Audreyn kanssa.
Minustakin on ollut todella kivaa.
Lukuun ottamatta Edna-tätiä.
Ei hänen tarkoituksenaan ole olla piikkinä lihassa. Hän on vain sellainen.
- Ei anneta sen pilata meidän iloamme. - Ei.
Ehkä hän olisi mukavampi ihminen, jos hänellä olisi oma perhe.
Sen sijaan, että hän pyörii aina toisten nurkissa.
Olet välkky pieni poika. Anteeksi, mies.
Tiedätkö mitä tahdon tehdä?
Kun olin ikäisesi, isäni jakoi oluen kanssani ja minusta se oli -
paras asia maailmassa.
Lapsena ollessani lähdimme melkein joka kesä lomalle.
Ja 18 vuoteen meillä ei ollut kertaakaan hauskaa.
Mutta -
nyt minulla on oma perhe, olemme lomalla ja tiedätkö mitä?
Mitä?
Me pidämme hauskaa.
Varo, ettei äiti haista olutta hengityksestäsi, hän syyttää minua siitä.
Parempi mennä nyt, jos haluamme täältä pois ennen pimeää.
- Oli hieno puhua, poikani. - Samoin, isä.
Puhuin juuri Rustyn kanssa. Olet hyvässä huomassa täällä.
- Minne sinä menet? - On täällä jossain oltava -
puhelin tai huoltoasema.
Hyvä on, mutta jos et palaa tunnin sisällä...
Ei tässä kummallakaan ole hätää. Tällaista tapahtuu varmasti jatkuvasti.
Poliisiauto saapuu varmaan tuossa tuokiossa.
Onhan niitä huoltoasemia sadan metrin välein, -
mutta sitten kun sellaista tarvitsisi, joutuu kävelemään perseensä ruvelle.
Ei autiomaata näin pidetä yllä!
Varsinainen persläpi.
Olen kuollut.
Olen kuollut. Olen mennyttä.
Kuuma...
En minä hänen pituutta ja painoa muista. Hän oli kiltti lapsille ja -
nero lisäaineiden kanssa ja...
Oletko sinä kasvanut?
- Sinä oletkin kunnossa? - Täysin!
Mitä teille tapahtui? Miten jouduitte tänne?
Kaksi kilttiä intiaania ja eräs mies kutsuivat hinausauton. Isä on elossa!
- Onko teillä jano? - On. Sinulla on varmaan myös?
Mitä olen velkaa?
En ole koskaan kuullut kenenkään olevan niin tyhmä, että ajaisi ulos siltä tieltä.
Sait varmaan jonkin aivokatkoksen.
No, en ole paikkakuntalainen, joten... Paljonko?
- No niin, kuinka paljon? - Kuinka paljon sinulla on?
Kysyin kuinka paljon korjaus maksaa.
Ja minä kysyn paljonko sinulla on?
Olet järjiltäsi.
Minulla ei ole nyt aikaa pelleillä. Kuinka paljon se maksaa?
Kaiken.
Mitä poliisi on mieltä teidän toimintatavastanne?
Audrey, kuinka paljon sinulla on rahaa?
- Miten niin? - Kuinka paljon?
Mikä on vialla?
Ei mikään. Käytin vain 500 dollaria neljään renkaaseen ja hinaukseen.
Kuinka paljon sinulla on, Audrey?
- 35 dollaria. - Hänellä on 40 dollaria.
Miten voit tietää, ellet ole käynyt laukullani?
Oletko sinä tonkinut toisen omaisuutta?
Minua ei kiinnosta hevonpaskan vertaa, kuka tonki ja mitä, tarvitsemme rahaa.
- Edna, kuinka paljon sinulla on? - Hän nukkuu.
Russ, katsohan Ednan laukkuun.
Avaa se.
- Hänellä on 11 senttiä. - Loistavaa.
- Motellissa kyllä lunastetaan sekkisi. - Parempi olisi, meiltä loppuu polttoaine.
Olen pahoillani herra, mutta en voi hyväksyä tätä luottokorttia.
Miksi ette?
Tietokoneen mukaan se on ilmoitettu kadonneeksi.
Ei, ei, ilmoitin vaimoni kortin kadonneeksi Coloradossa, jonka takia -
siellä varmaan lukee, että minä olen kadottanut, vaikka ilmiselvästikään en ole.
Teidän täytyy selvittää asia pankkinne kanssa.
- Hyväksyttekö sekin? - Mille summalle?
- 300 dollarille. - En voi tehdä sitä.
Menetin kaikki rahani ja olemme matkalla Kaliforniaan...
- Walley Worldiin? - Aivan!
Olen vähän niin kuin puun ja kuoren välissä. Arvostaisin tätä suuresti.
Ei ilman tunnettua luottokorttia.
Minulla on vain 6 dollaria ja 13 senttiä, joten jotenkin tämä täytyy hoitaa.
Kerroin jo, etten voi hyväksyä sekkiä ilman luottokorttia.
Kirjoitan tämän tuhannelle dollarille. Teidän tarvitsee vain -
antaa minulle 300 dollaria ja pitää itse loput.
Kaikki siitä, ettette käyttäydy kuin täysi ääliö.
Ainut asia mitä voin tehdä, -
on antaa teidän majoittua tänne siksi kunnes asia selviää, kymmenen työpäivää.
No niin, lähdetään!
- Missä Edna on? - Autossa.
Hyvä. Lapset autoon!
Etkö halua katsoa Grand Canyonia?
Rusty, herätys!
Mitä?
Kaivahan esille ne leivät, jotka otin huoltoasemalta.
Olen niin nälkäinen, että voisin syödä huoltoasemallisen leipiä.
Siellä on jokaiselle yksi.
Audrey, herätä Edna-täti. Hänen täytyy syödä ja ottaa lääke.
Mene pois päältäni!
Sano Audreylle, ettei töni Ednaa minun päälleni.
- En jaksa, että hän nojaa koko ajan minuun. - Olkaa hiljaa.
Phoenixiin on vain muutama tunti. Anna hänen olla, hän on kunnossa.
Hän ei ole kunnossa.
- On hän, älä ole typerä. - Ei ole.
Hän on kuollut.
- Hän hengitti päälleni! Kuollut ihminen... - Hänen kätensä koski minuun ja hän oli kuollut.
Jumalauta!
Hän on varmaankin nukkunut pois jossain Flagstaffin tienoilla.
Mitä teemme?
Voisimme jättää hänet tähän ja soittaa lähimmästä puhelimesta Normie-serkulle -
- ja hän voisi varmaan hakea Ednan. - Tuo on julminta mitä...
Mitä minun pitäisi tehdä? Soittaa FedExille?
Eihän meidän tarvitse matkustaa kuolleen kanssa, eihän?
Normien olisi helppo löytää hänet, etsisi vain korppikotkia.
Hitto soikoon, viedään hänet sitten Normie-serkun luokse.
En vain halunnut joutua hautajaisiin, kyselytulvaan ja sellaiseen sontaan.
Sinä -
olet kaikkein itsekeskeisin, egoistinen, manipuloiva...
Älä sano mitään mitä kadut myöhemmin.
Olen vain järkevä. Käväisemme vain niin saamme parhaimmillaan kolme päivää Walley Worldissa.
Ei hän varmaan paina yli 45 kiloa.
- Et voi laittaa häntä katolle. - Voipas!
Olisiko moottoritila parempi? Mitä väliä sillä on, kyllä hän pärjää.
Ja eihän nyt sada.
Kauhea ilma.
Mikä painajainen.
Et sitten vain möläytä, että Edna on kuollut.
Pitäisikö ensin vähän arvuutella?
- Ei hän ole kotona. - Ehkä naapurit tietävät missä hän on.
- Hän tietää tulostamme ja ei ole kotona. - Normie on aina ollut epävakaa.
- Runkkari hän on ollut. - Varohan sanojasi!
Tuossa on lappu.
Lähdin Flagstaffiin, palaan maanantaina.
Jessus mikä liero.
Hitto, se on lukossa.
Mennään!
Ei häntä voi jättää terassille.
Jospa jättäisimme hänet hautaustoimiston yösäilytykseen? Tulkaa.
- Hänen päälleen sataa. - Ei hän voi saada flunssaa.
Täytyy meidän edes sanoa jotain.
Hyvä on, kumartakaa päätänne.
Oi Luoja...
Helpota tuskaamme tämän suuren kärsimyksen edessä.
Ota tämä hyvä ja säädyllinen ihminen huomaasi laumaan -
taivaan valtakunnassa.
Ja Moabin hän loi Kaanaan maan taakse.
Ja vaikka hindut puhuvatkin karmasta...
Rukoilen sinua, annan hänelle rauha.
Tämä on vakava asia, teen sen itse!
En ole mikään pastori, teen tämän niin hyvin kuin pystyn.
Herra, rakastamme tätä naista koko sydämestämme.
- Älä liioittele. - Suu kiinni.
Tiedämme hänen ansaitsevan parempaa kuin tämä, -
mutta mieheni haluaa rakkaan perheensä Walley Worldiin viettämään lomaa.
- Toivottavasti ymmärrät. Rauha hänen sielulleen. - Aamen. Mennään!
Toivottavasti edes te opitte jotain elämästä ja kuolemasta.
Joo, ei kannata kuolla, ellei ketään ei ole kotona.
Kyllä Normie ymmärtää, kun näkee lapun jonka jätimme Ednan hihaan.
Toki.
Jätit hänen kuolleen äitinsä takapihalle sidottuna pihatuoliin, -
- se ei varmastikaan haittaa. - Se on nyt tehty.
Etsimme motellin yöksi ja jatkamme taas virkeinä aamulla.
En halua olla enää autossa, haluan kotiin! En halua Walley Worldiin!
Tilanteen huomioiden, minua ei haittaisi, jos menisimme kotiin.
Jälkikäteen ajatellen maan halki ajaminen on ollut katastrofia toisen jälkeen.
Tämä on ollut todella tylsää, isä.
Jos kokeiltaisiin joku toinen kerta. Walley World on muutenkin aivan yliarvostettu.
Mitä olet mieltä?
Minusta teillä on päässä vikaa.
Olemme kymmenen tunnin päässä siitä hiton puistosta ja te haluatte luovuttaa.
Ei tämä ole enää mikään loma!
Tämä on etsintää. Hauskuuden etsintää.
Minä pidän hauskaa ja te pidätte hauskaa.
Pidämme kaikki niin helvetin hauskaa, että tarvitsemme kirurgia poistamaan hymymme.
Viheltelette "zippity-doo-dah:ia" perseenreijillänne!
Olen varmaankin hullu. Olen pyhiinvaellusmatkalla katsomaan hirveä.
Ylistetty olkoon Marty Moose! Voi paska!
Haluatko aspiriinia tai jotain?
Älä koske!
Seuraavan kerran, kun saat raivokohtauksen, -
arvostaisin, jos ottaisit lapsesi huomioon.
- Mitä tarkoitat? - Etkö tiedä?
Minä vain yritän tarjota perheelleni hiukan hauskanpitoa.
Älä viitsi, tiedän sinun perhehuvisi! Huomenna varmaankin tapat reseptionistin, -
ryöstät McDonald’sin ja ajat tuhansia kilometrejä -
nähdäksemme maailman suurimman mutapallon.
Tiedätkö mikä on ongelmasi?
Sinulla on ihme taito nähdä asioiden huonot puolet, se on ongelmasi.
Et osaisi pitää hauskaa vaikka se purisi sinua.
- Minne sinä menet? - Mitä sitten?
Odotatko jotakuta?
En. Sopiiko istua alas?
Hieno nähdä sinua täällä.
Vietätkö hauskaa perhelomaa?
Siltä se saattaa näyttää.
Totta puhuen, tämä on erittäin luottamuksellista.
Minä omistan tämän motellin.
Omistan koko maanlaajuisen ketjun. 2200 huonetta.
Kerran vuodessa matkustan maan poikki tuntemattomana.
Tarkastan miten toiminta sujuu.
Luulin sinun sanovan olevasi CIA:sta.
- Se on vanha läppä, eikö? - Todella.
En minä CIA:ssa ole. Olin joskus kauan sitten.
En haluaisi puhua siitä.
Enimmäkseen olen kiinnostunut motelleistani nykyään.
- Ja lentoyhtiöstäni. - Sepä hienoa.
Yritän vain pitää hauskaa.
Ikävää, että olet naimisissa. Olen hauskanpitotuulella.
Naimisissa?
Tarkoitatko noita ketkä ovat mukanani? Se on veljeni perhe.
Veljeni sormus.
Lainaan heitä näille matkoilleni.
Auttaa täydentämään valeasun.
- Se on heistä hauskaa. - Hyvä valeasu. Pidän siitä farmarista.
No, se on iso osa tätä.
Ollakseen vakuuttava, sitä täytyy näyttää ja käyttäytyä kuten tavallinen juntti.
Pysähtyä kaikilla typerillä nähtävyyksillä ja näyttää typerykseltä.
- Periaatteessa olla oma itsensä? - Niin.
Pidät siis valeasusta?
Minun mottoni on, jos sellainen pitää olla, -
"Anna palaa", oikeastaan.
Kerranhan sitä vaan eletään.
Olen samaa mieltä.
Siinäpä minun mottoni.
Ei sellaista ole oltava, mutta...
Jos kengät sopii, käytä niitä. Markassa miljoonan... Pennejä taivaasta.
Lempi mottoni on...
Tiedäthän, markassa miljoonan... Kiitos.
Tämä tuntuu mahtavalta!
No?
Annatko palaa?
- Täällä? - Näin aluksi.
- Miksi ei? Etkö harrasta uintia? - Toki!
Olin kolmas osavaltion kisoissa seniorivuotenani koulussa.
Olen kuin kala vedessä.
Olen monen uintityylin taitaja ja hyvä sukeltamaan. Itse asiassa -
olisin voinut olla olympialaisissa.
Tulen tuota pikaa.
Tämä on hullua, tämä on hullua!
- Millaista vesi on? - Innostavaa.
Olen pohjalla...
Kylmää!
Jeesus! Perkele!
Kylmää!
- Hei, kulta! - Mitä sinä teet?
Uin! Selkäni oli kauhean kipeä ja...
Ajattelin kunnon uinnin rentouttavan lihaksia.
Miksi turhaan hakea uimahousuja, hyppää suoraan vain tänne...
Se on innostavaa.
Ja tämä henkilö tässä oli tässä...
En nähnyt häntä, -
joten huusin. Huusin, koska olin niin yllättynyt.
Pystyt varmaan kuvittelemaan sen, kulta?
- Suotko anteeksi? - Sinun on mentävä.
- Jäisin, ellen olisi naimisissa. - Tiedän.
- Toivottavasti en pilannut iltaasi. - Se on ollut oikein mielenkiintoinen.
- Nauti matkastasi. - Samoin.
Uskomatonta.
Minut on pahasti häväisty.
- Lopeta tuo. Et osaa edes vetää henkeen. - Mitä sitten?
- Ehkä en halua. - Olet ääliö.
Miten hän voi tehdä tämän äidille?
- He varmaankin eroavat. - Menen puhumaan hänelle.
Miksi olet hereillä?
Herätit koko motellin väen.
- Olin uimassa. - Näin sen.
Tulehan tänne.
Kyllähän sinä tiedät, etten loukkaisi äitiäsi millään tavoin.
Ajomatka on ollut pitkä ja -
teen paljon töitä teidän kolmen eteen.
Sitä vanhetessaan saa tällaisia tuntemuksia -
ja ne saavat tekemään asioita, joita ei normaalisti tekisi.
- Kuten alastomien tyttöjen kanssa uinti? - Juu sellaisia.
No ei nyt tyttöjen, uinko minä sinusta tyttöjen kanssa?
No minä näin yhden tytön.
Ai hän? Hän oli vain tarjoilija. Tein tilauksen. Hän on -
allastarjoilija.
- Tilasin kalaa sinulle, Audreylle, äidille... - Ottiko hän tilauksesi?
Otti.
Uiva tarjoilija.
- Kyllähän sinä ymmärrät? - Toki.
Uskookohan äiti sitä?
Oli kiva puhua.
Mene nukkumaan.
Kulta?
Oletko vihainen?
En.
Pidätkö siitä tytöstä?
- Sitäkö sinä haluat? - Ei, ei, ei.
Miten voisin pitää sellaisesta tytöstä. Hän on ruma.
Rakastan sinua.
Olen pahoillani kaikesta.
Suutuin, koska olit oikeassa ja loukkaannuin siitä.
Minäkin olen pahoillani, ei kaikki ole sinun syytäsi.
Olet yrittänyt kovasti. Minäkin yritän.
Minäkin osaan pitää hauskaa.
Todistan sen.
Tule.
- Ei sinun tarvitse todistaa minulle mitään. - Tule nyt.
Pidetään hieman hauskaa.
- Tule nyt! - Vesi on varmaan kyl...
Olemme varmaan kohta perillä.
Olemme kohta perillä. Koettakaa malttaa.
Tiedän, että olemme lähellä. Mikäs se tuolla on?
Siinä se on! Walley World, seuraavista kolmesta liittymästä.
Teimme sen!
Me Griswoldit olemme aikamoinen tiimi.
Älkää innostuko liikaa.
Se on kaunis. Aivan ihana.
- Me teimme sen! - Sinä teit sen, Clark.
Ensimmäisinä paikalla.
- Mutta jäimme melko kauas. - Aivan, aivan.
Ja päivän päätteeksi, kun parkkipaikka on täynnä ja kaikki yrittävät päästä pois, -
pääsemme ensimmäisinä pois!
Miksikö? Koska olemme Griswoldit.
Juostaan kilpaa.
Valitettavasti olemme suljettuna kaksi viikkoa remontin vuoksi.
Valitettavasti olemme suljettuna kaksi viikkoa -
remontoidaksemme Amerikan suosituimman huvipuiston.
Valitan.
- Mitä sinä teet? - Katsomme hänen ohjelmaa.
Ostamme leluja ja käymme elokuvissa. Hän on velkaa meille!
Eikö hän olekin meille velkaa?
Hän on velkaa Griswoldseille? No totta helvetissä hän on!
- Sinä pelotat minua. - Älä ole peloissasi.
Minusta joku on meille selityksen velkaa!
Odota nyt hetki!
Katsoisitko mittarilukeman, kiitos?
- Minne sinä menet? - Tulen pian takaisin, haen urheiluvälineitä.
Kuuntelisit nyt minua.
Etsitään joku hotelli ja minä pyydän vanhemmiltani rahaa -
niin voimme lentää kotiin ja unohtaa tämän koko loman.
Rauhoitu nyt, en ole enää vihainen.
Eiväthän he nyt kaikkia laitteita korjaa samaan aikaan.
He ovat meille selityksen ja pienen huvinpidon velkaa.
Mitä tapahtuukin, niin luota minuun. Voitko luottaa minuun?
Valitan, puisto on suljettu. Hirven olisi pitänyt kertoa se teille.
Tulimme tapaamaan Roy Walleyta.
- Mikä teidän nimenne on? - Clark W. Griswold.
Mitä asianne koskee?
Se on yleinen-työ-kesätarkastus... Henkilökohtainen asia.
Tällaisesta ei ole kukaan ilmoittanut... Mitään.
- No minä ilmoitan siitä. - Valitettavasti tuo ei aivan riitä.
Kelpaako tämä?
- Oletko seonnut? Mistä sait tuon? - Urheilukaupasta.
Nyt kuuntelet, läskiperse. Teet kuten sanon niin ei tule ongelmia, onko selvä?
Ajoimme 4000 kilometriä Roy Walleyn huvituksia varten.
Hirvi sanoo, että olette suljettu, mutta minä sanon, että olette auki.
Emme me ole väkivaltaisia. Tämä on ensimmäinen aseemme.
Eikä ole.
- Mitä täällä tapahtuu? - Seis, paikoillasi!
Istu! Vauhtia!
Maahan! Ala mennä!
Kieri!
Paikka!
No niin! Nyt mennään!
Paikka!
Eikö olekin pelottavaa? Pitäkäähän koko ajan tangosta kiinni.
Emme halua onnettomuuksia.
- Onko tuo oikea ase? - En tiedä, mutta kun tämä on ohitse, -
isänne joutuu lähtemään joksikin aikaa pois.
Kylläpä minä olen poikki. Oletteko nauttineet jo tarpeeksi?
Miten niin poikki? Missä kunnon laitteet ovat?
Istukaa eteen.
Onko isäsi tappanut aiemmin ketään?
Vain koiran. Niin ja Edna-tätini.
Et pysty todistamaan sitä.
Rusty, saanko kutsua sinua Rustyksi?
- Minulla on huono kokemus tästä laitteesta. - Mitä tapahtui?
Oksensin.
Älä tee tuota toista kertaa!
- Ala mennä. - Älkää työntäkö.
Eikö olekin hauskaa, kulta?
Tuo ei ole oikea ase, eikö niin Clark?
- Älä höpsi, tämä on Magnum P.I. - Se on ilmapistooli.
Älä yllytä, pamautan silmääsi.
- Et pystyisi rikkomaan edes ihoa tuolla. - Pystyisinpä.
Rikkoisin ja aiheuttaisin sinulle pahan infektion.
- Ämmien horinoita. - Eikä ole. Sinä et...
Minähän sanoin sinulle. Varoitin sinua.
- Jos rikoit housuni niin maksat ne. - Juu minä maksan.
- Miksi sinä ammuit? - Se on ilmapistooli. Minähän sanoin siitä!
- Se sattui! - Mitä sitten?
- Miksi ammuit? - Yritit pakoon!
- En ollut menossa mihinkään! - Luulin niin!
Tämä on hienoa, isä!
Paikoillanne!
Älkää ampuko!
Kädet pään taakse!
Jalat levälleen!
Seinää vasten! Te kaksi tuonne!
- Se on ilmapistooli. - Olette kaikki pidätettyjä.
- Teillä on oikeus olla vaiti. Jos luovutte... - Varokaahan mihin koskette!
Kuinka monta heitä on? Monta?
Mitä ikinä he haluavatkin niin maksamme heille. Kertokaa mikä on tilanne.
- Tämä on hallinnassa. Terroristit ovat tuolla. - Missä? Hekö?
Herra Walley, hän kohteli minua kuin koiraa. Hän nöyryytti ihmisarvoani.
- Mitä hän teki koirallenne? - Minut hän kidnappasi, mutta täytyy sanoa, -
että minulla oli hauskaa laitteissanne. Se oli aivan mahtavaa.
- Se oli parasta, kun se meni oikein korke... - Oikein hienoa. Mitä täällä oikein tapahtuu?
Tuo on Roy Walley!
Olen Russ Lasky. Tapasimme piknikillä viime kesänä...
- En muista. - Yksi miehistäni kidnapattiin.
Olin se, joka voi pahoin. Joka tapauksessa, -
nyt en voinut pahoin. Normaalisti voin aina pahoin.
Hiljaa!
Herra Walley. Roy.
- Pystyn varmaankin selittämään tämän. - No jonkun olisi syytä.
Tässä on paljon selitettävää.
Olen Clark W. Griswold.
Vaimoni Ellen.
Hei. Olemme suuria ihailijoitasi. Katsomme aina ohjelmaasi.
Ja lapseni, Audrey ja Rusty.
Mukava perhe.
- Olemme Chicagosta. - Olen ollut siellä monta kertaa.
Vietimme juuri kaksi helvetillistä viikkoa ajaen tänne.
Menetimme rakkaan perheenjäsenemme matkalla.
Mutta tärkein asia on, -
että olisimme voineet mennä minne tahansa. Minne tahansa maailmassa.
Mutta kun kysyin lapsiltani...
Muistatteko mitä sanoitte, kun kysyin, mihin haluaisitte mennä kesällä?
- Mitä vastasitte? - Havaijille.
- Suu kiinni, Russ. - Audrey, muistatko?
- Walley Worldiin, isä? - Walley Worldiin, isä.
- Teillä ei varmaankaan ole lapsia, herra Walley? - Mitä vielä, minulla on seitsemän.
No niin ajattelinkin. Kuulitko tuon, kulta?
- Näytätte todella nuorelta. - Näytätte todellakin.
- Oletteko ajaneet koskaan maan halki? - Totta hitossa.
Vein kerran koko katraan Floridaan ja ne olivat elämäni surkeimmat kaksi viikkoa.
Takapenkin haju oli sietämätön.
Tunnen sen hajun.
Voitko kuvitella miltä lapsistasi olisi tuntunut, jos Florida olisi ollut suljettu?
- Ei Floridaa suljeta... - Tiedän, ettei osavaltiota voida sulkea...
Mutta kun me saavuimme tänne Roy Walley Worldiin -
ja se oli suljettu, niin olisitpa nähnyt lasteni ilmeen.
- Ehkä minä hieman sekosin... - Sekosit pahasti, jos minulta kysytään.
Olen pahoillani. Pyydän anteeksi kaikilta täällä. En tarkoittanut pahaa.
Haluan sinun vain miettivän, että jos olisit...
Jos olisit minä, niin etkö tekisi saman omille lapsillesi.
En.
Kaikki on valmista, herra Walley, viemmekö heidät kamarille?
Ei, ei...
Unohdetaan mitä sanoin. En aio nostaa syytettä.
Mitä minä sanoin? Enkö sanonutkin, että luottakaa minuun?